- Vem där? - Hej.
- God kväll. - Hej.
Hej, Jack.
- Han håller dig väldresserad. - Ja, man undrar vem som leder vem.
- Hur mår du? - Jag tar det en dag i taget.
- Men det ordnar sig nog. - Ja, det tar sin tid.
Motion hjälper. Jag har joggat en hel del.
Jag har vikttränat. Det syns väl när man trycker av?
- Du är rolig, du. - Nej, det syns när man trycker av.
Min skåpbil står parkerad där borta.
Du och jag ska ta en joggingtur.
- Vad är det här? - Det vet du nog.
- Nej, det gör jag inte. - Jo, det vet du nog.
Nu joggar vi.
- Vaughn... - Se så.
- Vänd dig om. - För helvete, Vaughn.
- Gå hem, Max. - Kom nu.
Nu joggar vi.
Se så, spring nu.
Du är nästan klar.
Du grävde rätt snabbt.
Men det är ju en färsk grav.
Ett spadtag till. Ett till.
Nu är det klart!
- Lägg upp spaden där. - Va?
- Öppna den. - Herregud.
- Nej. - Öppna den.
- Tvinga mig inte till det här. - Öppna den!
Vad i?
- Har du det bekvämt? - Gör inte det här, Vaughn!
Jag svär vid Gud...
Vi kan glömma det här. Jag säger inget om det till nån.
- "Snälla, snälla. Gör inte det här." - Vi har känt varandra länge, Vaughn.
Ska det bli vår lilla hemlighet?
- Jag skulle inte tro det. - Kom igen.
Vet du vad, maskföda?
Jag ska lämna ljuset tänt åt dig.
TVÅ ÅR SENARE
Kan nån ge mig en övergripande åsikt om novellen? Vem vill börja?
Danny?
- Det blå ögat var rätt coolt. - Okej. Nåt mer?
- Författaren gillar utropstecken. - Jaha.
Vad säger du, Travis? Vad säger Poe egentligen om mördaren?
- Jag vet inte. - Ansträng dig lite, Travis.
Vad skulle du säga till en vän om novellen för att han skulle läsa den?
Att man är i mördarens huvud. Det blir läskigare ju mer tid som går.
Varför är det läskigt?
- För han är galen. - Är du säker på det?
Han hävdar ju att han inte är galen.
Vad säger du, Abby?
Jag måste nog hålla med Travis. Han är definitivt galen.
- Han dödade nån p.g.a. av deras öga. - Ja! Han högg honom i bitar.
Så du menar att han skar offret i bitar?
Och gömmer dem under golvet.
Varför skulle han bry sig om att gömma kroppen om han ska erkänna?
För att polisen skulle höra den. Med hjärtat som slog och allt.
Jag tror inte att hjärtat slog. Han trodde det för han var galen.
Ja, han var knäpp och hörde skit. Saker.
Vad skulle få nån att höra ljud, som bara fanns i hans huvud-
- som skulle driva honom till att erkänna?
- Travis? - Det var...
Skuldkänslor.
Vi fortsätter med Macbeth nästa vecka. Läs akt tre under helgen.
Travis och Abby får läsa upp en scen.
- Kommer ni förbi vid sju? - Visst.
- Vi måste gå, Abby. - Ja, ja.
- Skaka ej dina blodiga lockar mot mig. - Va?
- Bli sittande. Konungen är ofta sån. - Macbeth!
- Ingen fattar vad ni talar om. - Är det när han ser spöket?
Precis.
- Ni kommer inte ha några problem. - Vad menar du?
- Inget. Är nån annan less på pizza? - Ät kycklingvingar. - Vi måste gå.
- Vad menar du? - Han syftar på att jag såg nåt skumt...
...när min syster dog. - Som ett spöke?
- Jag vet inte vad det var, jag såg nåt. - Vi är ju vänner. Berätta.
- Brian... - Jag är bara nyfiken.
Kallade spökena dig kukskalle?
- Du är så rolig. - Visst är jag?
- Det är hans syster, Brian. - Han tog ju upp det.
Schysst, Brian.
- Travis. - Mr Sovic.
- Du skulle ju komma till mig. - Ja.
- Du har aldrig tränat, va? - Nej.
- Bara skolgymnastik? - Bara skolgymnastik.
Det är uttagning till löparträning nästa vecka.
- Jag måste gå. - Hör på en stund.
Vet du vad som är bra med löpning? Det finns alltid ett mål.
Du skulle vara bra på det.
- Jag är inte intresserad. - Jag förstår.
Då har jag nog slösat bort min tid.
Vad var det om?
- Fan vet jag. - Nu åker vi.
- Sovic är ett äckel. - Ja.
- Är han ens gift? - Antagligen inte.
Han är nog tänd på miss Moore.
Det vore intressant.
- Ska du till Ely Vaughn i morgon? - Ja.
Är det inte lite läskigt att umgås med honom?
- Nej. - Med alla döingar?
Ely har nog dem på begravningsbyrån.
Mr Ely? Jag är klar.
Varsågod.
- Det är inte klippt tillräckligt kort. - Jag gjorde som ni sa.
Sist sa jag att det skulle klippas riktigt kort, så det höll till våren.
- Var inte det tydligt nog? - Jo.
- Då får du göra om det. - Ja, sir.
Min fru Rosemary...
...hade din syster... Ellen? - Erin.
...som elev i sexan. Ja.
Ställ in dem där.
Hon sa att det var en klipsk ung dam.
Väldigt speciell.
Nu är de båda borta.
Jobba på nu.
- Hej, Travis. - Hej.
- Danny sa att du inte kommer. - Ja, jag har lite läxor att göra.
Dem kan du väl göra sen?
- Så... - Vad då?
Du lovade att berätta om spöket.
Jag vill inte att det kommer ut.
Jag ska inte berätta för nån. Jag lovar.
En kväll, när jag var sju år, så vaknade jag av konstiga ljud.
De kom från min systers rum.
Erin?
Erin!
Lämna min syster i fred!
Mamma ringde efter ambulans, men de kunde inte göra nåt.
Gå inte, Erin.
- Jag visste att hon var borta. - Jag beklagar, Travis.
Jag stod bara där.
Som fastfrusen.
Du kunde nog inte ha gjort nåt.
Hon skulle ha varit 21 år nu.
En präst kom dit den kvällen. Han försökte trösta mamma.
Han försökte få henne att tro att det låg en plan bakom.
- Vad fan är det för skitsnack? - Berättade du för din mamma?
Ja. Hon trodde mig först. Men sen...
Hon försökte lugna ner mig.
Undrar om min mamma skulle tro mig om jag såg nåt sånt?
Jag vet inte. Men jag är glad att du berättade för mig.
Hör ej, o Duncan, din grafklockas ljud-
- som kallar dig till satan eller Gud!
Nåt sånt.
Det, som har rusat dem, har gjort mig djärv.
- Vi verkar ha fått in det mesta. - Ja, i alla fall du.
Jag är fantastisk! Min bil är fantastisk.
Inget klår den. El Camino är kung.
- Är det Macbeth? - Kul. Hur är det?
- Ni tar det verkligen på allvar. - Jag med. Spöket blir knivhugget, va?
- Macbeth lät döda honom. - Perfekt. Jag spelar spöket.
- Vill du spela spöket? - Ja.
- Visst, varför inte? - Jag kan ha ketchup på skallen.
- Sen slickar jag blodet på slutet. - Som en Buffy/Macbeth?
- Precis. - Det låter toppen. Kan vi gå nu?
- Visst. - Kom hem till tio, Abby.
- Och stäng inte av mobilen. - Ja, mamma.
- Brian. - Hej.
En passagerare åt gången med ditt nya körkort.
Absolut, mrs Harwood. Jag tar hand om mina passagerare.
- Tack, Brian. - Vilken fin tröja, mrs Harwood.
Det är bra, Danny.
- Din mamma är skitsnygg. Förlåt. - Lägg av. Det är min mamma!
Hon är snygg. Varför måste du vara hemma till tio?
Det är ju tidigt.
- Kom igen, Abby. En strike till. - Han försöker bara psyka dig.
Se och lär, Brian.
Kom igen...
- Jag vann just. - Hjälpte bowlingspöket till, Travis?
- Det är inte kul. - Jag skämtar bara.
- Lägg av. - Brian.
Jag är offret här. Vi bowlar bara.
- Vi bowlar bara. - Jag ska lägga av. Jag vill inte sitta!
Såg de det? Riktiga spöken som dansar runt?
- Ja, de skimrade. - Kan ni lägga av nu?
- Vi pratar inte om Travis. - Var sågs de?
Ute på gräsmattan. De gled in genom väggen.
- Vilket skitsnack! - Det är vad han sa.
- Vems hus skulle det ha skett vid? - Vaughn Elys.
- Jag har aldrig sett nåt där. - Du är där på dagarna. Inte på natten.
Det är Ely som vandrar runt i ett lakan.
- Ska vi kolla upp det? - Jaså?
- Ja. - Du får inte köra.
- Ge mig nycklarna. - Då åker vi.
- Så mörkt det är. - Hur är Ely, då?
Han är okej.
- Han är knäpp. - Ja, han är ju begravningsentreprenör.
Han sticker nålar i liken och suger ut allt.
- Så äckligt, Brian. - Varsågod.
- Var han gift? - Ja, men hon dog för ett par år sen.
- Hur mycket betalar han dig? - 20 dollar.
- Är det allt? - Ja, jag klipper bara framsidan.
- Varför? - Han släpper inte in mig på baksidan.
Så konstigt. Jag skulle tro att huset är hemsökt.
- Det känns konstigt att vara här. - Du gillar bara att bli skrämd.
Brian... Kolla.
- Skit! - Där ser du.
- Han bor ensam, va? - Ja.
- Så vem är det? - Huset är verkligen hemsökt.
Ingen kommer att tro oss.
- Jag är ändå inte övertygad. - Vi såg ju det.
- En kan ha varit Ely, men... - Hur vet vi?
- Vad skulle det annars vara? - Han kanske hade en het dejt.
Det var ingen dejt. Det var nåt fel med hur hon rörde sig.
Om hon var ett spöke, så kanske hon kommer till lektionen. Som sällskap.
- Är du en man? - Ja, till och med en djärv...
...som vågar se vad djävulen skulle blekna för.
Åh, blygs! Vad är det där för miner?
Vad ni ser är väl till slut ej annat än en stol.
Jag ber dig, se! Se där! Vad säger du?
Om gravarna ska sända dem vi har jordat åter-
- blir de som glador som kräks upp maten.
KOM OCH PRATA MED MIG. SOVIC.
- Rövhål! - Prata inte på det viset.
- Vem bryr sig? - Jag gör det.
Vänta, Travis.
- Varför försöker du inte? - För jag inte bryr mig.
Vad bryr du dig om? Om Erin...
Säg det. Om Erin levde.
Förlåt mig.
Folk dör varje dag.
Du kan inte förändra det. Och du kan inte förändra mig.
- Verkstaden. - Det är Ely. Hur går det med min bil?
- Det ser illa ut, Vaughn. - Hur mycket kommer det kosta?
- Runt 1500 dollar. - 1500 dollar?
- Varför kostar det alltid så mycket? - Ska jag laga den eller inte?
- Blir den klar tills på lördag? - När blir skåpbilen klar?
Det tar en vecka, minst.
- Det blir svårt, Vaughn. - Laga den bara.
Ni har jobbat bra med sonetterna. Vi har kommit en bra bit på väg.
Jag är inte här i eftermiddag. Vill ni nåt, så ta det efter lektionen.
- Vart ska hon? - Hennes man stack, hon ska skiljas.
Kan vi talas vid, Travis?
- Det gäller ditt prov på Macbeth. - Fick inte jag högsta betyg på det?
Du fick den högsta poängen i klassen.
- Vad är det, då? - Provet visar vad du kan när du vill.
Hittills är ditt betyg ett D. Du lämnade inte bokrapporten.
Gissa vilket betyg det ger?
Så här är det: Vill du höja betyget, så hjälper jag dig.
- Men du måste bestämma dig. - Får jag gå nu?
Varsågod.
- Miss Moore? - Ja?
Jag beklagar angående er man.
Tack.
- Hej, raring. - Hej, Vaughn.
- Är matchen bra? - Ja, de är alltid bra.
Heja, Tigers!
Vi har en quarterback för i år och för nästa år. Williams är bra.
Ja. Han fattar bra beslut. Som du, när du vann titeln...
Ta inte upp det. Det var för länge sen.
Jag uppskattar verkligen allt ditt arbete, Vaughn.
I synnerhet efter att Rosemary gick bort.
Rosemary älskade att gå på matcherna.
Det är mitt nöje.
Det gör skillnad när det kommer så många åskådare.
Titta, där är Travis.
Hej.
- Ni ser bra ut på planen. - Tack.
Kom ner hit.
- Du brukar inte komma på matcherna. - Inte vanligtvis.
- Finns det nån anledning till det nu? - Jag hörde att hejarklacken var bra.
- Jag ville se dem. - Gulligt.
- Det var ett fint kast. - Du är otrolig.
- Tänk att vi såg spöken. - Vi såg inte ett skit.
- Jo, det gjorde vi. - Nej.
- Hur ska man övertyga dig? - Ely får inte vara hemma.
Vi måste gå tillbaka dit.
Jag har en idé. Han har bara en bil, va?
- Ja, skåpbilen. - Då är han inte hemma om den är borta.
- Står inte den på baksidan? - Nej, han har en carport.
- Det är en dålig idé. - En toppenidé.
Jag klipper hans gräs, han litar på mig. Jag vill inte spionera på honom.
Åt helvete med honom. Kom!
Skåpbilen är inte där. Han är inte hemma.
- Föreställningen har börjat. - Otroligt!
- Är du övertygad nu? - Att nåt skumt pågår, ja.
- Det måste vara spöken. - Jag vill se dem.
- Det gör du ju. - Jag vill se dem på nära håll.
Kom.
- Menar du allvar? - Ely kan komma hem när som helst.
- Är du rädd, Travis? - Lägg av, Brian.
- Han är ju vår spökexpert. - Det är inte rätt.
Sluta, Brian. Nån måste ändå hålla utkik.
Ser du honom komma, så kom och hämta oss, Travis.
Kom då. Nu gör vi det här!
Vi går runt.
- Fönstret är öppet, ditt geni. - Skärmen, då?
Jag fixar det.
- Har du en hemlig karriär, Brian? - Du vet inte allt om mig.
Snyggt!
Hörde ni?
- Jag hörde inget. - Precis. Det blev helt tyst.
- Ska vi gå? - Nej, jag vill gå upp.
Ja, kom.
Den vägen.
Danny?
Brian!
Herregud.
- Hon är död. - Död?
- Det är ingen fara. - Jo! Det är vansinne.
- Vet du... - Ni ville ju gå in. Herregud!
Vaughn. Kom!
Vad gör ni i mitt hem?
Det här är inte bra.
Inte bra.
Stick härifrån.
Ut med er.
Gå.
Spring, era små skitar!
- Dina vänner stack. Är du rädd? - Ja.
- Vi måste dra, Travis. - Var är Danny?
- Ely har honom. Kom, Travis! - Jag lämnar honom inte.
- Travis! - Kom nu!
Sluta. Släpp honom, är ni snäll. Han menade inget illa.
- Ska jag släppa honom? - Snälla.
Be snällt.
Snälla, släpp mig. Släpp mig.
Okej.
Trappor kan vara väldigt farliga.
De flesta olyckor sker i hemmen.
Är det tydligt nog, din lilla skit?
- Vad händer? - Kom! Kom nu!
Larmcentralen.
Det här är Vaughn Ely. Jag behöver en ambulans och polisen.
Det har skett en hemsk olycka.
Jag väntar på dem utanför.
Kom, raring.
Era föräldrar kommer hit för att hämta er.
- Ska ni inte gripa oss? - Det blir ett domstolsbeslut i morgon.
- Mycket beror på mr Ely. - Han borde hamna i fängelse.
- Vi har gått igenom det här. - Brian och jag såg det... där.
- Det fanns ingen kropp där. - Vi såg den.
- Den låg på sängen. - Och Danny, då?
Grip Ely för det. Travis bevittnade det.
- Utredningen visar att Danny föll. - Ely knuffade ner honom.
- Sen stampade han på hans huvud. - Hör på nu. Jag vet att du är rädd.
- Men lögner förvärrar bara saken. - Jag ljuger inte. Och jag är inte rädd.
Kom in.
- Förlåt att jag stör. - Tack.
Det här är bilderna från sovrummet. Det är en skyltdocka.
- Det är inte den. - Ni rotade, öppnade skåpet...
- Vi rörde inte ens skåpet. - Skitsnack!
Vårda ditt språk.
Vad är det?
Sjukhuset hörde av sig.
Vad är det?
Er vän är tyvärr död.
- Ungdomarna inser inte konsekvenser. - Ungar hittar på olika historier.
Jag jobbar med lik. Allt är ett stort skämt tills nån råkar illa ut.
Det är en tragedi för alla.
Pojkens familj måste lida oerhört.
Du behöver inte komma dit om du inte vill polisanmäla dem.
Alla har lidit tillräckligt.
Du är en bra karl, Vaughn.
Älsklingen min...
Där är du.
Jag sa ju att de inte skulle hitta dig här uppe.
Nej, nej. Du måste stanna här några dagar till.
Bara för säkerhets skull. Vi måste tänka på säkerheten.
Sen ska vi festa som rockstjärnor.
- Jag vill prata med dig. - Varför? Ingen tror mig.
- Så vad vill du prata om? - Jag tror dig.
Skitsnack. Samma sak hände när Erin dog.
- Va? - Du tror inte att Ely dödade Danny.
Säg sanningen, för helvete. Snälla.
Jag älskar dig så. Jag skulle inte stå ut om nåt hände dig.
Lova mig att aldrig komma i närheten av Vaughn Ely igen.
Vet du varför jag vill att du lovar det?
För jag är rädd. För vad han kan göra dig.
Låter det som sanningen?
- Förlåt att jag skrek. - Lova mig.
- Danny var min bäste vän. - Åh, Travis.
Jag vet, älskling. Vi älskade honom allihop.
Men snälla, lova mig.
Jag lovar.
HARVESON & ELY BEGRAVNINGSBYRÅ
Du ser snyggare ut nu än nr du bröt dig in i mitt hem.
Må det komma fred från himlen.
Och ljus över oss, över hela Israel.
- Säg... - Amen.
Må Gud trösta er, liksom Sions sörjande.
- Jag beklagar verkligen, Travis. - Tack.
- Har du pratat med Dannys föräldrar? - Jag pratade med dem i går.
Märkte ni hur alla stirrade på oss? Som om det vore vårt fel.
- De vet inte att vi älskade honom. - Det gör mig förbannad.
- Vi hade bara lite skoj. Och olyckan... - Olyckan?
- Sak samma. - Han dödade Danny. Jag sa det.
- Kan ni sluta? - Det är alltid nån annans fel, va?
Tycker du inte att vi har ett visst ansvar?
- Vi borde aldrig ha gått in. - Jag trodde det skulle bli annorlunda.
- Att jag kunde räkna med er. - För vad då?
Vad tror du? Hjälp mig bevisa att han dödade Danny.
Jag har inte dödat nån.
Och jag ogillar att du sprider ut falska rykten om mig.
Jaså? Vad fan gör du här?
Det är mitt jobb.
Jag jobbar.
Vi vet vad du gjorde.
Abby... Akta dig.
- Fan, vad han är obehaglig. - Han är bara ett äckel.
Travis...
Du kan räkna med mig.
- Mr Harwood. - Hon har utegångsförbud.
- Kan jag få prata med henne? - Det är sent.
- Hon har läxor kvar att göra. - Jag är klar med läxorna.
Vi ska bara vara på verandan.
Okej.
En liten stund, då.
Din pappa gillar mig verkligen.
Din mamma är inte så förtjust i mig.
- Abby... - Jag vet.
Vi bröt oss in.
Men vi gjorde inget för att orsaka Dannys död.
Vi borde inte ha skuldkänslor för det som Ely gjorde.
Det är inte vårt fel.
Du har rätt. Det är inte ditt fel.
Men jag var där.
Jag såg det.
Och jag gjorde inte ett skit.
Precis som med Erin.
- Hade jag bara... - Du gick in. Du försökte hjälpa Danny.
Han är död.
Visste du vad Ely skulle göra?
- Va? - Att han skulle knäcka Dannys nacke?
- Allt hände så fort. - Det är vad jag menar.
Du hade inte en chans att reagera.
Du gick in när ingen annan vågade.
Jag är stolt över dig för det.
Tack.
Det börjar bli sent nu, Abby.
God natt, Travis.
Högen blir bara större.
Alla verkar ha tagit med sig nåt.
Det får inte honom tillbaka.
Alla tror på Ely. Kan vi bevisa att han är tokig...
Han är psykopat. Vi är de enda som vet.
Hade vi ett foto av kroppen, skulle de behöva utreda åtminstone.
Det var ingen skyltdocka. Men var är hon?
- Tillbaka i sovrummet. - Varför?
För han är knäpp. Han lägger henne i sovrummet av nån anledning.
Jag ska gå dit i kväll.
- Inte utan mig. - Jo.
Försök inte tala om för mig vad jag får göra.
- Du får inte hjälpa till. - Håll klaffen, Travis.
Okej.
Kompromiss: Du får...
Hålla utkik.
Vi har varit här i en timme. Han går nog inte ut.
- Hur lyckades du gå hemifrån? - Mamma tror att jag är på pyjamasparty.
- Har inte du utegångsförbud? - Jo, men jag övertygade henne.
Jag lämnade mobilen hos Karen och bad henne att säga att jag står i duschen.
Titta.
- Nu har vi vår chans. - Kom.
Det är låst. Kom.
- Säkert att du kommer över staketet? - Ja då.
- Det här huset är så läskigt. - Det menar du inte?
- Vi måste bara in och ut... - Gick det bra?
- Vad var det? - Jag vet inte.
Är det här ett skämt?
- Vi får se efter. - Travis...
- Okej. Kom nu. - Gud.
Vi ska bara in och ut. Ta en bild.
Stanna här. Ser du nåt eller hör du nåt, så stick. Vänta inte på mig.
Och om vi skiljs åt?
Jag hittar dig.
- Tack. - Skynda dig.
Kom igen, Travis.
Helvete!
- Var är hon? - Syftar du på Rosemary?
Oroa dig inte, hon är i säkerhet. Men syftar du på Abby...
- Jag vet inte... - Vad gjorde du med henne? Säg det!
Du har ingen rätt att ställa krav. Du är en inbrottstjuv.
Och vi är i Texas. I Texas får man skjuta inbrottstjuvar.
Du dödade min bäste vän.
Du är helt jävla galen.
- Är du rädd? - Nej!
Abby!
Helvete!
Jag jagade ut honom och sköt mot honom när han tog sig över staketet.
- Är det hans ficklampa? - Nej, min. Tack.
Den ramlade ut.
Vi hittar honom, Vaughn.
- Du var en toppenspelare. - Vi jobbade bra ihop.
- Vi slog många rekord. - Sköt du när han flydde över staketet?
Ja. Jag borde nog inte ha gjort det.
- Två inbrott på en vecka. - Att skjuta nån i huset är en sak.
Men man ska inte skjuta en inbrottstjuv i ryggen. I synnerhet utomhus.
- Tur att grannarna inte blev träffade. - Jag beklagar verkligen.
Jag blev rädd.
Det räcker.
Vad är det här, Vaughn?
Jag ska anlägga ett tomatland. Jag måste ta död på gräset först.
Ett tomatland?
Ska du odla själv?
Får jag fråga en sak?
- Fungerar den här lösningen? - Ja. Man lägger ut presenningen...
...och sen är allt dött efter några dagar.
Jag måste skaffa mig en sån.
- Vill ni se var han flydde? - Ja.
Nej!
I all hast glömde jag låsa lådan. Det är helt och hållet mitt fel.
Visst är det mörkt där inne? Vill du ha en nattlampa?
Varsågod. Ta den. Var inte ohövlig. Ta den!
Vi ses sen.
Öppna!
Vad har hänt?
Jag föll på en sån där som sticker ut ur ett cementblock. Såna vassa...
- Armeringsjärn? - Armeringsjärn.
- Man kallar dem armeringsjärn. - Ja.
Det här är lokalbedövning. Så jag kan tillsluta såret.
Oroa dig inte, du kommer inte känna när du blir sydd.
Det är inte ditt fel.
Vad sa du?
Att det inte är ditt fel. Armeringsjärn sticker upp här och där.
Är allt som det ska?
Det är inte ditt fel, Travis.
Det är hennes tid.
- Det är inte Abbys tid. - Ursäkta?
- Är allt som det ska? - Det var inte prästen.
Han försökte säga det till mig.
Vi måste berätta sanningen när din mamma kommer hit.
Jag känner igen en skottskada när jag ser en.
Känner du ingen skuld för att ljuga?
Jag brukade göra det.
- Jaha. Jag återkommer strax. - Får jag låna en telefon?
- Visst. - Tack.
- Brian. - Vad händer?
Jo...
Jag behöver din hjälp. Abby är illa ute.
Tack, gode Gud, för att du inte blev dödad!
- Hör på, Travis! Det här är allvar. - Ja, det är det.
Även om du inte tror mig, så måste du säga till dem att Ely har Abby.
Hon kanske fortfarande är vid liv. Jag måste gå om jag ska hjälpa henne.
Vänta nu.
Släpp inte honom ur sikte.
Vi måste hålla honom över natten. Ni får hämta honom i morgon.
Han kommer att åtalas för inbrott. De kan döma honom som vuxen.
- Herregud. - Ni borde skaffa en bra advokat.
Och det han sa om Abby?
- Jag ska personligen kolla upp det. - Tack.
- Bill? - Är Elaine hemma?
Ja... - Elaine?
- Har det hänt nåt? - Nej då. En pojke greps i kväll.
Han sa att Abby hade varit med honom. Jag tror inte på honom, men...
- Jag ville veta att Abby är i säkerhet. - Ja, hon är hos en kamrat.
Jag ringer och kollar att hon är där.
- Jag beklagar att jag stör er så sent. - Det här är Abbys mamma.
Är hon? Nej, det går bra. Du behöver inte hämta henne.
Hon är där. Allt är som det ska, jag talade med hennes kamrat.
Som sagt, jag trodde inte på honom. Ha en bra kväll.
- Assistent Alvarez. Hej. - Han är din vän, men du får inte gå in.
- Jag ville bara se hur han mår. - Han mår bra.
- Har du träffat honom? - Ja, det är ingen fara med såret.
- Hörde du att vi är obesegrade i år? - Ja, Angie sa det.
- Du får alltid till en touchdown. - Jag vet inte hur, men det stämmer.
- Hälsa Angie från mig. - Visst.
- Kan jag få gå in i en halv sekund? - Absolut inte.
- Inte? - Nej.
Förlåt. Ha en bra kväll.
Brian.
- En minut. - Tack.
- Vad hände? - Ely har henne. Ingen tror mig.
- De kommer inte fatta förrän i morgon. - Vi måste komma ut härifrån.
- Har du några idéer om hur? - Ja, ett par.
Det du sa om mig... Du hade rätt.
- Jag uppmanade alla att gå in. - Vi klantade alla till det.
Han säger att han har ont. Han fick bedövning förut-
- men den avtar nog nu.
- Så kan det vara. - Kan sköterskan ge honom nåt?
- Det har de nog redan gjort. - Sköterskorna är väl här borta?
För helvete!
Centralen, han är på flykt.
Han kom till trappan innan jag hann fram.
- Vem då, Alvarez? - Travis.
- Jag beklagar, sir. - Vi är i närheten, vi tar in honom.
Kolla upp det.
Travis!
Kom hit, Travis!
- Han springer dit... - Jag kör runt kvarteret.
- Leken är slut. - Stå still, grabben. Hör du mig?
- Jag hör. - Ni räddade mig nu.
Helvete.
- För helvete, Brian. - Jobbar Charlie i kväll?
Efterlys en grabb i blodig t-shirt. - Vad skulle ni göra, Brian?
Jag lyckades med min fint.
Va? - Ta honom till stationen.
Vi letar efter en grabb i en blodig t-shirt.
Hallå där!
Snälla, var vid liv.
- Hon är inte där. - Var är hon?
Travis... Du är en orosstiftare.
Vet du vad det är? En bråkstake.
Vi ska fixa en sak ihop. Händerna bakom ryggen.
- Visst vill du hjälpa mig? - Med vad då?
Du är en typisk tonåring. Så fort man nämner arbete...
Var fan är Abby?
Är du kär i henne, eller?
Du är förtjust i henne. Stå upp.
Då går vi.
Tror du verkligen att han skulle komma tillbaka hit igen?
Och om han gör det? Vaughn kan bli lite förbannad.
Vaughn!
Det är Nickerson.
Han kanske har gått ut.
Ja, belysningen är tänd men ingen är hemma.
- Det är nåt skumt. - Jag kollar baksidan.
Vaughn?
Vaughn!
Det är Nickerson, Vaughn.
Det verkar inte vara nåt konstigt.
Vi åker.
Lugna ner dig nu. Jag har en överraskning till dig.
Se vilka som är här! Båda våra tjejer.
Har ni det mysigt nu?
Håll i er nu.
Travis...
- Jag är rädd. - Jag med.
- Vart är vi på väg? - Jag vet inte.
Han kommer inte släppa oss, va?
Jag tror inte att han låter nån gå.
Förlåt mig.
Du kom tillbaka för min skull.
Du ska ta dig härifrån. Se på mig! Du ska ta dig härifrån.
Bit sönder tejpen.
När du har tagit dig ur bilen, så spring efter hjälp.
Han kanske kommer efter dig, så håll dig borta från vägen.
Du ska göra det!
- Jag lämnar inte dig här. - Jo!
Du ska sticka!
Kom då, Travis. Vi har jobb att göra.
Vi behöver den här.
Ni tjejer får vänta.
Här borta. Kom nu.
Jaha. Gräv nu.
Precis här.
Gräv snabbare.
Fortsätt gräva.
Tack för ditt tålamod, älskling.
Det är nästan klart.
Det räcker.
Lägg upp spaden.
Öppna den.
Jag är begravningsentreprenör, men det där ger mig kväljningar.
- Vem är det? - Det är Jack.
Ni kommer att bli kompisar. Rumskompisar.
Vem är det?
Du går tredje året, va?
Sylvia Moore är din engelskalärare.
Det där är Sylvias försvunne man, Jack.
- Varför har du lagt honom där? - Du är ung och dum.
Så du fattar ingenting. När en annan man knullar din fru-
- så måste han sota för det. Man måste straffa honom.
Jag fick straffa min Rosemary också. Det fick mitt hjärta att brista.
Men hon bad om förlåtelse. Och jag är känslig för dem jag älskar.
Så hon fick stanna hemma med mig.
Men hon är död.
Vi höll en begravning, satte kistan i jorden, men hon låg inte i den.
Jack kom till begravningen.
Han satt och såg på mig som om jag inte visste att han knullade min fru.
Vem skrattar sist?
Rose och jag... Vi har det bra.
Det har aldrig varit bättre.
- Tills du kom och ställde till det. - Du är en psykopat.
På grund av dig måste jag begrava Rose-
- tills skiten som du ställde till med passerar! Ta ut honom därifrån!
Och tvinga mig inte att skjuta skallen av dig.
Stoft till stoft. Skit till skit.
Vilket skitgöra, eller hur? Oroa dig inte, jag har en plats till dig.
Till Jack, dig och din lilla flickvän.
Rosemary skulle inte gilla det.
- Hon vet vad du gjorde med henne. - Vad snackar du om?
När du lägger henne i kistan och skövlar jord över, kommer hon höra det.
Tror du att hon kommer gilla det? Nej.
- Hon kommer att bli förbannad. - Rosemary vet att det är tillfälligt.
Jaså? Det kan bli för evigt.
Hon vet att du inte menar det. Hon avskyr dig.
Håll käft! Annars skjuter jag dig.
Du kan ju fråga henne själv.
Hon står bakom dig.
Tror du att jag skojar? Titta.
Rose?
Du vet inte hur det var.
Att dö ensam.
Hur kan du leva med dig själv?
Var inte elak.
Du är motbjudande. Jag avskyr dig.
Var inte elak.
Jag avskyr dig.
Du är inte min Rosemary.
Dra åt helvete.
Dö!
Rose! Hjälp mig!
Abby...
Kom.
Som jag sa i telefon, har ni all anledning att vara stolta.
Vi är stolta. Över dem båda.
Ungdomarna var verkligen kvicktänkta.
De kom hit efteråt.
När vi grävde upp honom, hade Vaughn legat där i två timmar.
Vad ska de göra med honom nu?
Vet du...
Du kom tillbaka för min skull.
Då är vi nog kvitt.
Kom hit.
Hallå!
Hallå! Jag mår bättre nu!
Jag ska dra härifrån så fort jag kan!
Hallå!
Kärleken suger.